Hva gjør du her?
Kan ikke en kjærlig datter stikke innom uanmeldt
for å drikke seg snydens med sin vakre mor?
Du har dårlig samvittighet fordi du ikke ville gi meg jobb.
Ja, det har jeg. Så drikk i vei.
Med tanke på skyldfølelsen du må ha,
bør det helst være en bedre årgang.
Jeg tror det er tanken som teller.
Herregud, mamma. Trist kylling?
Hva? Det er sunt.
Det er mikrobølgeovnsmiddag for én klokken 16.30.
Det er et spiselig selvmordsbrev.
Det er jo lørdag kveld. Du burde være ute og more deg.
Hvorfor er ikke du ute og morer deg?
Fordi jeg er her med moren min. Jippi! Moro!
Vet du hva du trenger?
En kjæreste.
Den setningen sender jeg rett tilbake til deg.
Jeg kjenner deg, mamma. Du er lykkelig når noen tar seg av deg.
Og du har noen å ta deg av.
Du vet, å være i et parforhold,
gå ut, undertrykke behovene dine...
- Alle de tingene du ikke kan utstå? - Ja!
- Hva med mr. Bradley? - Den gamle naboen vår?
Ja. Hvor er han?
Det siste jeg hørte, var at han satt i rullestol. Uten føtter.
Greit, så ikke mr. Bradley.
Men det må da finnes noen for deg?
Jeg vet jammen ikke.
Det er fordi du ikke har møtt dem ennå.
Kanskje jeg bare skal akseptere at jeg kommer til å være alene.
Akkurat, ja. Alene.
Bare lat som om jeg ikke eksisterer.
- Men det gjør du jo alt. - Jeg mente ikke alene, alene.
Jeg mente alene, uten en mann, ikke alene med deg.
Jeg... jeg liker deg.
- Det har jeg vanskelig for å tro. - Jeg òg.
Bodde du i en bunkers på 60-tallet?
Det var da vi andre oppdaget at vi ikke trengte en mann for å definere oss selv.
Man gjør ikke det. Men det kan hende du liker han her.
Mener du det?
En dating-side? Jeg? Herregud.
- Han er kjekk. - Og han er lege.
Er han spesialist? I desperasjon?
Kan du gjøre det der på meditasjonsrommet ditt?
Med dørene åpne?
Det jeg hører, er: "Bli der du er med dørene lukket."
Se på heite dr. Paul.
Å, gud. Jeg tror ikke jeg kan gjøre det.
Hvorfor ikke? Jeg gjør det.
Jeg har møtt noen ok fyrer.
En av dem hadde mikro-penis, men de andre var helt normale.
Likevel "drikker du deg snydens"
- med moren din på lørdagskvelden. - Det er et valg.
Jeg velger ikke å bli myrdet av en fremmed mann jeg møtte på Internett.
- Jeg velger livet. - Dr. Paul er ingen morder.
Hobbyene hans er blant annet å skjære opp frukt. Vent, seriøst?
Nei, det var en spøk.
Ha. Han er morsom.
Hvis du lager en profil, kan du finne ut mer om ham.
Uten å måtte forlate huset engang.
Eller så kan du tilbringe resten av livet her sammen med Frankie.
Pokker ta, bh-en min er trang!
Faen, jeg har ikke på meg bh.
- Jeg bruker min egen laptop. - Supert.
Det er noen greier på iPad-en min du ikke burde se.
Ikke porno.
Så hva gjør du egentlig her en lørdagskveld?
Hvorfor spør alle meg om det? Kanskje jeg går ut på tirsdager.
Da jeg var på din alder, hadde jeg to små barn...
- Grusomt. - Og en Buick stasjonsvogn.
Første gang jeg kastet opp, ikke hjemme hos oss,
var bak i den bilen.
Det var et stort øyeblikk. Jeg er glad bilen min stilte opp for deg.
BRUKERNAVN: GRACEFULLY ALDER: 70
HJEMSTED: LA JOLLA
PROFIL: TRE ORD SOM BESKRIVER MEG: INTELLIGENT, I GOD FORM, MORSOM
Det er bra.
Jeg prøver stolen.
Den er super.
Jeg vil aldri gifte meg.
På det nåværende tidspunkt fraråder jeg det.
Jeg vil ha en mann som er der når jeg vil ha ham der
og er borte når jeg ikke vil, og som er kjærlig, men ikke for mye,
og som har flott hår og god hygiene.
- Du beskriver en hund. - Gjør jeg?
Oprah har en hund. Oprah har... massevis av hunder.
Du skal få $ 20 hvis du skaffer deg hund og kaller den Oprah Winfrey.
Kan dere prøve å ikke ødelegge huset mitt?
Unnskyld! Jeg trodde vi ødela mitt hus.
Er det problemer mellom dere? Mer enn vanlig, mener jeg?
Det korte svaret er ja.
Det lange svaret kommer når jeg skriver et hensynsløst ærlig brev til meg selv.
Hvordan overlevde du med henne?
Dette hjalp.
Hvis du ser forbi den kalde fasaden og alle de tykke veggene,
er det faktisk en fantastisk kvinne der inne.
Like skummel. Men fantastisk.
- Vil du se en kul video? - Ja.
Hvorfor ler du?
Å, telefonen er ikke på.
Å, jeg vet hva jeg kan skrive her.
KULTIVERT
Var Larrys begravelse skikkelig grusom?
Den var ikke særlig morsom for Larry.
Ikke for meg heller.
Hvordan følte hun seg?
Jeg... vet ikke.
- Hun snakker ikke så mye om følelser. - Du sier ikke det.
Men tanten din, Lydia, var ikke særlig grei mot henne.
Lydia er ei skikkelig hurpe.
- Det er et stygt ord. - Fitte?
Mye bedre.
Du har vært en mye bedre venn for mamma enn Lydia.
Si det til henne.
Nei, ikke nå med det samme!
Jeg skal sjekke hvordan det går.
På tiden hun har brukt, hadde jeg ligget med to fyrer alt.
Unnskyld meg.
- Har du funnet deg en kjæreste ennå? - Å, ja da.
Jeg har alt giftet og skilt meg igjen.
- Snakket dere om meg? - Nei.
Litt, kanskje. Nei.
Jeg sa nemlig noe her om dagen,
og det er mulig hun hørte det, men jeg er ikke sikker.
Hun har ikke sagt noe. Å, jeg liker det bildet av deg.
- Jeg ser så firkantet ut. - Ja.
Nei, du kan ikke si at du er 70. Si du er 64.
Men jeg er jo 70. Jeg vil ikke lyve.
Men du ser ikke ut som du er 70, du ser ut som du er 64.
Faktisk er det ærligere å si du er 64.
Du har ikke svart på "Det som tenner deg mest ved en mann".
At han ikke er homse.
Unnskyld.
Vet du hva? Skriv "et åpent sinn"
for "Det som tenner deg mest ved en mann".
- Er det noe perverst? - Hva? Er du gal? Nei.
DET SOM TENNER MEG MEST VED EN MANN: ET ÅPENT SINN
NESTE SIDE
NESTEN FERDIG! TRYKK 'SEND'
Hva er det? Du er ferdig. Trykk "Send".
Trykker jeg på den, vil alle i hele verden
som ser denne siden, vite at jeg er en desperat taper.
Ja. Men mamma, de er også desperate tapere, så...
Jeg liker ikke noen av svarene mine.
Ja, de suger. Kultivert?
Du høres ut som yoghurt.
Mamma?
Jeg tar dere ikke med for å kjøpe frossen yoghurt.
- Vær så snill... - Jeg kan kjøre.
Du er høy. Du får ikke kjøre datteren min.
Du kan så vidt kjøre når du ikke er høy.
Nei da, reaksjonsevnen min er bedre når jeg er høy.
Jeg skjønner hva du mener.
- Kom igjen, du er ferdig! - Nei! Hva gjør du?
Det er min datamaskin.
Vær så snill å trykke "Send" så du kan blunke til dr. Paul,
og så kan vi dra og kjøpe deilig, deilig frossen yoghurt.
Jeg vet hva jeg vil ha.
Nei, nei, vent...
Nå vet jeg hva jeg vil ha.
- Sett deg i bilen. - Ja!
Hva er det jeg gjør feil? Det er sidelengs, ikke sant?
Dere har ikke mer Cookies and Cream!
Du har ikke mer vett.
Så flink du er.
Du burde jobbe her.
- Du burde jobbe her! - Kan vi gå nå?
Det lukter bryst her inne.
Jeg greier ikke å bestemme meg.
Kan jeg få smake på Uber Fudgey Brownie Batter igjen?
Ja, så klart.
Å, gud.
Brian. Jeg heter Brianna.
Det er samme navn, bare uten "na".
Kult. Hva heter du til etternavn?
Her, jeg er ferdig. Her er jeg.
La meg betale, jeg har en hel pose med småmynter
jeg må bruke, og de stengte mynttelleren jeg likte best.
- Fort deg. - Én dollar.
- To dollar. - Kom igjen, vi må...
- Du ligger på gulvet! - Mamma? Gikk det bra?
- Ikke beveg deg. - Vi burde ringe etter sykebil.
Hva feiler det dere? Vekk! Vekk!
Unnskyld, men dere stenger for brannutgangen,
og sjefen min, Heather, kommer til å få hetta.
- Vi burde ringe etter sykebil. - Hva faen, Brian!
- Har du ringt 113? - Hun sier det gikk bra.
- Ser hun bra ut, eller? - Ring dem.
- Hei, en gammel dame har falt. - Ikke beveg deg!
Legen ser på røntgenbildene. Han kommer straks.
Det sa du for en time siden.
Hun mener "takk".
- Jeg ringer Mallory. - Nei! Ikke ring Mallory.
Hun gjør bare en stor greie ut av det.
- Da henter jeg isbiter. - Jeg trenger ingen isbiter.
Da går jeg bare ut et øyeblikk, fordi jeg trenger det.
- Ikke beveg deg. - Jeg vil ha litt vann.
- Du kan ikke drikke vann. - Hvorfor ikke det?
- I tilfelle du må opereres. - Hvorfor skulle jeg måtte det?
Hvis du for eksempel har brukket hoften.
Slutt å overdrive. Jeg har ikke brukket hoften.
Du har brukket hoften. Hei! Dr. Paul Mason.
- Hallo... - Har hun brukket hoften?
- Ja. - Betyr det at du absolutt må operere?
Hva med alle historiene man hører om gamle folk,
om operasjoner og blodpropp
og lungebetennelse og seksuelle overgrep?
Og til slutt... du vet hvordan det går til slutt.
- De dør. - Du kommer til å dø.
Vi trenger ikke bekymre oss for de tingene nå.
Det vi bør bekymre oss for, er vevsnekrose.
- Derfor anbefaler jeg at du opereres. - Å, vennen.
Når vi har kommet oss inn, finner vi ut om du trenger
en nagle eller skrue eller protese.
Det tviler jeg på at du vil trenge, men i tilfelle du gjør det,
foretrekker du titan eller plast?
Et åpnet sinn.
Slo hun seg i hodet da hun falt?
- Jeg tror ikke det... - Nei, jeg slo meg ikke i hodet.
Unnskyld, men er det helt nødvendig å operere?
Jeg vil ikke opereres. Jeg har aldri blitt operert.
Aldri... noensinne?
Ikke engang i... den øvre regionen av kroppen din?
For eksempel, oppe ved...
- der omkring, kanskje? - Nei.
- Går du på noen medisiner? - Nei, men det gjør hun.
Hun tar Boniva for beinskjørhet, Celebrex for leddgikt,
generisk Diazepam for gudene vet hva,
pluss en halv Sonata, Lunesta eller Ambien, så hun får sove.
Skriver du bok om meg, eller?
- Hvordan vet du alt det? - Tja, si det.
Jeg pleier å legge merke til folk jeg bor sammen med.
Jeg kan ikke tyde fødselsdatoen...
- Jeg er sekstifi... - Hun er 70. Sju, null.
Etter fylte 70 tredobles sjansen for komplikasjoner etter en hofteskade.
Sjansen for å sette en smultring fast i halsen øker også, men det tar vi senere.
Når spiste du sist?
Hun spiste kylling klokken fem og drakk et glass vin.
To. To glass vin.
Ok. Vent her.
Jeg må opereres.
I hoften.
Hun fæle Heather i yoghurt-butikken hadde rett.
Jeg er en gammel dame.
- Jeg har så dårlig samvittighet. - Det er jo passende!
Jeg sa jeg ikke ville ha isbiter!
Våkne. Grace? Våkne.
Sånn, ja... Dr. Paul vil du skal suge på denne.
Du må suge på inhaleringsslangen og bevege ballene.
Ta det med ro, jeg dro en sex-vits, og han lo.
Han har en skjønn latter.
Ok, her. Ta den i munnen.
Kom igjen. Sug den ene ballen.
Flott!
Og så suger du den andre ballen. Kom igjen, to baller.
Så suger du den tredje ballen.
Dra.
Det går bedre neste gang, men det der var bra.
Når skal jeg opereres?
Det har skjedd alt.
Husker du ikke at Mallory var her?
Dr. Paul vil du skal opp og gå.
Med den? Nei, nei.
- Det gjorde du bare ikke. - Nei!
Å, gud, Grace. Går det bra med deg?
Har du vondt noe sted? Er det noe jeg kan gjøre?
Har du lyst på litt pudding?
Du kan gå. Hvorfor kom du hit?
Brianna ringte. Hun sa at du...
Du ser ikke ut som du er døende.
Du har mange stilige buksedresser.
Det du ikke har, er flagrende brukket-hofte-klær.
Så jeg stappet hele skapet til Frankie oppi denne.
Sa du jeg var døende?
Hun sa du var døende!
- Det var det jeg bekymret meg for. - Jeg er ikke døende.
Det er jeg glad for å høre.
Å, du engstet deg for meg.
Selvsagt engstet jeg meg. Sol engstet seg også.
Ja, jeg ser det.
Han er redd for sykehus. Han venter i bilen.
Han er redd for å bli syk på sykehus. Egentlig elsker han sykehus.
- Virkelig? - Bud er også sånn.
- Stemmer! - Vet dere,
jeg føler det av og til på samme måte. Jeg er ikke redd for sykehus,
- men sykdommene... - Jeg hørte en radioreportasje
om at det faktisk er farligere.
Man kan aldri vite!
Vet dere hva dere kan gjøre?
Dere kan gå, alle sammen.
Pappa, kan du kjøpe noe mat til meg som ikke lukter forråtnelse?
Så klart. Og så kjøper jeg pudding til deg.
Sånn, ja. Fortsett sånn. Du er kjempeflink.
Nå skal du si det selv: "Jeg er kjempeflink."
Noe jeg er kjempeflink til, er å holde hendene vekk fra strupen din.
Én korridor til, så hviler vi.
To korridorer til, så får du ansiktsmassasje.
Tre korridorer til, så får jeg strandhuset.
Ser man det, du dro en vits. Da føler du deg bedre.
Juksemaker.
Dr. Mason er på vei.
Hvorfor er dr. Mason på vei?
Kanskje han er forelska i deg.
Eller kanskje jeg ba ham komme.
Hva? Hvorfor det?
Du glemte at Mallory hadde vært på besøk.
Jeg var dopa!
Det burde jo du vite alt om.
- Vent litt! - Slutt å ta på meg!
- Men jeg prøver bare... - Å hjelpe meg?
Du hjelper meg ikke! Da hadde du ikke ringt dr. Mason.
Eller blitt høy og dratt meg med til den yoghurt-butikken.
- Det var en ulykke. - Ja, en ulykke jeg klandrer deg for.
Men jeg er jo her nå. Vil du ligge alene på sykehus, kanskje?
- For de kommer til å drepe deg. - Hvis ikke, gjør du det.
Du kan være en skikkelig drittsekk av og til, vet du det?
Og du er en idiot. Vil du vite hvorfor sønnen din har narkoproblemer?
Se deg i speilet.
Dra til helvete.
Det kan jeg ikke, Frankie, for jeg har brukket hoften.
Hei, dr. Paul.
Jeg heter dr. Mason. Paul er fornavnet mitt.
Unnskyld.
- Hvor er venninnen din? - Hun dro sin vei.
Du holder den opp ned... Sånn, ja.
Men før du begynner med den igjen, kan du telle baklengs fra ti?
Ti, elleve, tolv...
Baklengs fra ti.
Ti, elleve...
Nei, det er ikke... vent litt. Ti...
Unnskyld... Ti...
Jeg er redd du allikevel kan ha slått deg i hodet da du falt.
For å utelukke traume i hjernen, vil jeg du skal ta MR.
Jeg kan ikke ta MR.
Det er overhodet ingen bestråling.
Du kan bestråle meg til krampa tar deg, men jeg vil ikke inn i det røret.
Jeg vil ikke. Vær så snill, dr. Paul... dr. Mason.
Skal jeg hente litt Ativan til deg?
Hent all Ativanen dere har!
Nei, nei. Jeg vil ikke ta MR!
Nei, nei. Jeg klarer det ikke! Nei!
Klem ballen du har i venstre hånd hvis du får problemer mens du er inni.
- Vent til du er inni. - Å, gud...
Jeg vet du er redd, men du må være rolig,
ellers blir bildene tåkete, og da må vi begynne forfra igjen.
Jeg kan ikke.
- Jeg kan ikke... - Første runde starter om 30 sekunder
og varer i fem og et halvt minutt.
Vent!
- Å, nei! Grace! - Du kan ikke gå inn dit!
Pasientrettigheter!
De fortalte om MR-en i det samme jeg kom tilbake til rommet ditt.
- Jeg vet du er klaustrofobisk. - Hvor gikk du da?
Til kafeteriaen for å kjøpe pudding.
Herregud, alle drev og snakket om den.
- Jeg trodde du hadde forlatt meg. - Nei! Hvorfor skulle jeg gjøre det?
Du er jo så morsom.
Det jeg sa om Coyote... Jeg gikk langt over streken.
Du sier ikke det.
- Jeg vil ikke dø. - Du kommer ikke til å dø.
- Jeg vil ikke være alene. - Jeg er jo her.
Jøsses.
Gikk det bra?
- Jeg døde nesten. - Du falt nesten.
Takk.
Bare hyggelig.
- Kan jeg få kjøpe yoghurten til deg? - Jeg har betalt alt.
Kom. Ta med den store utskeielsen din.
Hør her...
I Larrys begravelse sa jeg noe om at jeg bare satt igjen med deg.
- Jeg vet ikke om du hørte det... - Å, jeg hørte det.
- Unnskyld. Jeg mente det ikke. - Jo da, det gjorde du.
Men vet du hva som er verre enn det du sa?
Måten du behandler meg på.
Som om jeg er noe irriterende som du må holde ut med.
Men vet du hva? Jeg er den andre personen dette berørte.
Jeg er akkurat som deg... bare med bedre personlighet.
Større, i hvert fall.
Hvorfor kan du ikke sette pris på meg?
- Jeg setter pris på deg. - Gjør du?
Jeg ville ikke ha gått i begravelsen, hadde det ikke vært for deg.
Og det ville ha vært veldig galt.
Jeg ville ha måttet be Larrys ånd om tilgivelse resten av livet.
Lik det eller ei, du er min venn.
- Jeg liker det. - Så la meg føle det.
Jeg vil ikke gå gjennom denne delen av livet mitt alene.
Å, den frosne yoghurten din har smeltet.
Du liker ikke smeltet frossen yoghurt.
Det følte jeg.
Men du skylder meg fortsatt $ 5,16 for yoghurten.
I så fall...
Herregud, Brian, hvor mange folk må gå på trynet før du mopper gulvet?
Unnskyld...
Brian, nøttene dine er våte.
NÅ ER DET PÅ TIDE NESTEN FERDIG!
GRATULERER! PROFILEN DIN ER AKTIVERT!
Brian ble nettopp venner med meg på Facebook. Det er litt ekkelt.
Han må ha jobbet hardt for å finne meg.
- Det er fint. - Ja.
Det er mye trist kylling i livet mitt også.
God natt, mamma. Jeg sover her i natt. Jeg er for stein til å kjøre.
- Natta, Brianna. - Vær snill mot henne.
- God natt, Frankie. - Natta, vennen.
Livet er kort, Frankie.
Vet du hva vi trenger?
Vi trenger en jentekveld. Bare oss jentene.
Vi kan ha drinker... og tapas... og bare prate.
Jeg skal aldri få meg høreapparat.
Jeg tror det er bedre om jeg ikke hører hva du sier.
La oss se, har noen... Å!
BLOKKÉR BRUKER
Han ga meg ikke Ativan.